Hvordan blev en sød pige som dig involveret i sådan en lyssky virksomhed?
Jeg læste ved musikkonservatoriet. Jeg skulle være koncertpianist.
Chopin og Debussy, og så videre.
Så på min første koncertaften faldt klaverklappen ned over min hånd.
Tre ødelagte fingre og en ødelagt drøm.
Derefter var jeg ligeglad med, hvad der skete,
så længe jeg kunne forsørge mig selv og min lille hund.
Tak.
Har du noget imod, at jeg stiller dig et personligt spørgsmål?
Mener du, hvorfor må en pige som mig gøre dette som et levebrød?
Faktisk er jeg belgisk. Mine forældre var missionærer i Congo.
Jeg vil ikke snakke om det.
- Det forstår jeg. - Nu er der bare mig og min søster.
Hun er på hospitalet. Har brug for tre transfusioner om dagen.
Ved du, hvor meget en liter blod koster nu om dage?
Tak.
Undskyld, vovse. Hvad hedder han?
Hedder hun. Coquette.
- Og hvad hedder du? - Irma. De kalder mig Irma la Douce.
Det betyder Irma Den Søde. Jeg ved ikke hvorfor.
Det gør jeg. Hvor meget bliver det, i dollars?
Fem dollars. Faktisk kender jeg ikke engang mit rigtige navn.
Jeg voksede op på et børnehjem nær Cherbourg - blev tilintetgjort på D-dag.
Jeg sender penge til at genopbygge det. Jeg har allerede betalt for en hel fløj.
Det er alt, jeg har på mig, frue.
Det blev bombet af det Ottende Luftvåben. Ikke fordi jeg bebrejder jer amerikanere.
Hvis du kunne se de forældreløse børn, der sover på gulvet, det regner ind.
Der er ingen senge endnu og intet tag.
Tager du rejsecheck?
Det her er historien om Irma la Douce.
En historie om lidenskab, blodsudgydelse, begær og død.
Faktisk alting som gør livet værd at leve.
Stedet er Paris, tiden er fem om morgenen.
Du har måske læst i rejsebrochurer, at Paris er en by, som aldrig sover.
Det skal du ikke tro på.
På dette tidspunkt af dagen, foregår der intet,
medmindre man arbejder for kloakvæsenet.
Hvis man vil have en aftentoddy på Maxim's, er det for sent.
Den har været lukket i timevis.
Hvis du vil springe ud fra Eiffeltårnet, er det for tidligt.
Det åbner ikke i timevis.
Så hvis du leder efter lidt gang i den, glem kvarteret med den høje husleje.
Du skulle hellere komme til vores kvarter.
Det her er Les Halles, en gros fødevare-markedet.
Vi kalder det Paris'mave.
Behold Champs Élysées og paladset i Versailles.
Det her er stedet for mig: Fuld af spektakel, vulgær, men levende.
Oksekød fra Charollais, svinekød fra Périgord,
Lam fra Bretagne, kalv fra Normandiet.
Hjerne, nyrer og kallun.
Grisetæer og kalvehoveder, der venter på en olie-eddikedressing.
Laks fra Loire floden, tunge fra Kanalen,
hummer fra Korsika,
østers fra Dieppe, sardiner fra Lorient.
Asparges fra Argenteuil, appelsiner fra Valencia,
meloner fra Cavaillon, kål fra Aubervilliers.
Men mennesket lever ikke af kål alene.
Hvis det er det, du er ude efter, så træd ud på Rue Casanova.
Det er her pigerne er, eller som vi siger "poules".
Du kan vælge imellem Kosakken Kiki, Amazone Annie,
Lolita, Suzette Wong, Mimi Maumau,
og så er der selvføølgelig Irma la Douce.
Hun blev født her i Les Halles i en lastbil bag ved fiskemarkedet.
Ligesom de andre tager hun sin kaffepause på bistroen overfor.
Det her er ejeren. Han er kendt som Moustache.
Lfølge politijounalerne er han en kyllinge-tyv fra Rumænien
ved navn Constantinescu, men da han købte dette sted
hed det "Chez Moustache" og det var billigere at få overskæg
end at købe et nyt skilt.
Nogle gange ved daggry kigger rige slumbesøgende ind til en skål løgsuppe.
Men for det meste består klientelet af "poules" og deres "macs".
Ved du, hvad en "mac" er? Hvordan siger man det på engelsk
En beskytter, en gemal, en forretningspartner?
Hold dig i nærheden, så forstår du.
- Hvordan går det? - Ikke dårligt.
Mest drikkepenge. Jeg har haft nogle godtroende fjolser i aften.
- Jeg ville ønske, I var tvillinger. - Tak.
- Hvad er det? - Hvad er hvad? Ah, det.
Den sidste havde ikke flere penge, så han gav mig en rejsecheck.
Er det sødt, Irma, at skjule ting for mig?
- Det er kun ti dollars. - Og du ville ikke fortælle mig om dem?
Jeg ville lægge dem som depositum på en ny hårtørrer.
En hårtørrer? Vi er partnere, Irma. Du ville ikke ønske at snyde mig?
- Giv slip, Hippolyte. - Der er noget, der hedder moral.
Det gør ondt, din store okse!
Hvis du ikke kan li', måden jeg behandler dig på, så find dig en anden fyr!
- Det gør jeg en af de her dage. - Hvorfor forlader du mig ikke nu?
Jeg ville tage hende til en hver tid.
Ah, ville du det?
- Det var bare en spøg, Hippolyte. - En spøg?
Hvorfor er der så ingen, der griner?
Gå nu tilbage på arbejde.
Okse.
Og sådan var det en stor, lykkelig familie heromkring:
"Macs", "poules" og "flics",
eller som du ville sige, strisserne.
Jeres statsmænd og politikere bliver ved med at tale om fredelig sameksistens,
men her i vores miljø udøver vi det virkelig.
Politiets indstilling er lev og lad leve.
Og nogen af dem lever temmelig godt af det.
Hver anden fredag angriber "flics" Rue Casanova, bare for syns skyld.
Nogle få "poules" bliver halet ind på stationen, de betaler en lille bøde
og 24 timer senere er de tilbage på gaden.
Det var et rart, venligt, civiliseret arrangement.
Alle så til den anden side, alle holdt munden lukket,
ingen kom til skade, bortset fra måske den lejlighedsvise flue.
Og så en dag, katastrofe.
En ærlig politimand fik tildelt området.
Coquette. Kom her, Coquette. Din uartige pige.
Undskyld har du licens?
- Licens? Nej. - Det er brud på bestemmelse nummer 56.
Normalt lader de os slippe af sted med det.
Ikke mig. Ifølge loven skal du holde den i snor.
I snor?
Selvfølgelig. Det skal jeg huske på.
Hør, lige et øjeblik.
Hvad laver alle jer piger her på dette tidspunkt om morgenen?
Jeg ved ikke, hvad de gør, jeg går tur med min hund.
- Jaså. - Jeg må gå med hende hele tiden.
- Hun har nyresten. - Det er en skam.
Hør, hvis du ikke har noget imod, at jeg siger det...
Undskyld.
Jeg har aldrig set en pige i grønne strømpebukser før.
Det passer til båndet og mit undertøj.
Grønt undertøj?
- Du er ny her, ikke sandt? - Det er min første dag.
- Det tænkte jeg nok. - Jeg har været politimand i 6 måneder.
Jeg var stationeret ved Bois de Boulogne, ved søen, hvor børnene leger?
- Der fik jeg denne medalje. - For at holde børnene af græsset?
Jeg reddede en dreng fra at drukne, mund til mund metoden.
Så de mente, jeg var klar til større ting og overførte mig hertil.
- Du vil kunne li' det her. - Det er jeg ikke så sikker på.
Hvis jeg var dig, ville jeg lufte den hund et andet sted.
- Hvorfor? - De piger derovre.
Noget siger mig de er ludere.
- Nej? - Jeg kan genkende dem på lang afstand.
Irma, jeg har fået fri fra arbejde, så hvis du ikke har travlt...
- Undskyld? - Det er mig, André, artiskokker en gros.
- Jeg har ikke brug for nogen. - Hvad er der i vejen med dig?
Vil du have mig til at flytte min forretning til Kiki?
- Generer denne mand dig? - Det er i orden. Kom tilbage senere.
Senere? Jeg har kun en halv time.
Betjent, der er en lastbil parkeret i anden position derovre.
- Hvorfor gør du ikke din pligt? - Måske gør jeg det.
- Han tager sit arbejde meget alvorligt. - Jeg prøver.
- Vi ses igen. - Jeg ville ikke blive overrasket.
- Hvad skulle det være, betjent? Cognac? - Jeg drikker aldrig, når jeg er på vagt.
Jeg drikker heller aldrig, når jeg har fri. Måske et lille glas Vichy-vand.
Leder du efter noget, betjent?
- Hvad kender du til det hotel? - Casanova sov der i 1763.
Jeg taler ikke om i 1763. Siden jeg har stået her, er fire par gået ind.
Mandag er altid en træg aften.
Imellem os to, har du nogen anelse om, hvad de fortager sig?
Jeg har så afgjort en anelse. De elsker.
- Det er ulovligt. - Det viser, hvilken verden vi lever i.
Kærlighed er ulovligt, men ikke at hade.
Det kan man gøre overalt, når som helst, til enhver.
Men hvis man ønsker lidt varme, en skulder at græde ved, et smil,
må man gemme sig i mørke kroge som en anden kriminel.
- Jeg ville ikke kalde det kærlighed. - Som en petit bourgeois ville sige.
Det er skamløs prostitution og må udryddes.
Min dreng, din tankegang er ikke alene uklar, den er økonomisk usund.
Jeg ved, hvad jeg taler om.
Jeg plejede at være professor i økonomi ved Sorbonne.
- Professor? - I seks år, men det er en anden historie.
Så burde du være enig i at anstændige borgere har ret til at blive beskyttet.
Lad os tage en, gift i 20 år, sælger barnevogne hele dagen.
Om aftenen vil han have lidt sjov og venskab.
Så han kommer til Rue Casanova. Han møder en pige, hun giver ham venskab,
han giver hende penge. Hun giver dem til sin kæreste,
kæresten bruger dem på drinks, manchetknapper, væddeløbsbanen.
Sommetider betaler han endda lidt penge til en politimand.
- Bestikker en politimand? - Det er derfor, det er så smukt.
Politimanden tager pengene og køber en barnevogn fra den anstændige borger.
Således bliver pengene holdt i cirkulation.
Alle tjener penge, alle er glade.
- Jeg tror ikke på det. - Det er elementært.
Jeg tror ikke, der er politimænd, som tager penge.
Ikke alle politimænd tager penge.
Nogle af de højere har et mere intimt arrangement med pigerne.
Der er en politimand, som ikke er korrupt.
Kender du nummeret til politistationen?
Central 5288. Jeg ville ikke være så fremfusende, hvis jeg var dig.
Drik din Vichy.
Overbetjent? Det er betjent Patou. Jeg vil have et salatfad sendt til Hotel Casanova.
Brud på straffelovens sektion 34.
Ikke tilsmudse fortovene, det er sektion 43. Det er utugtig og umoralsk adfærd.
Der er endnu et par. Jeg foretager en razzia af stedet.
Du be'r om ballade, min ven.
At være ærlig i en uærlig verden er som at plukke en høne i modvind.
Du ender kun med munden fuld af fjer.
Du skal ikke være bekymret, gamle mand. Jeg ved, hvad jeg gør.
- Har du en brandalarm? - En brand...?
Ja. Den er lige derovre.
Ja, betjent. Den er i perfekt brugbar stand.
Hvor er branden?
Lige her.
Ah, nej, den er varm!
Nej, det gør du ikke. Du er arresteret.
Okay, alle sammen. Alle sammen, festen er forbi!
- Piger på denne side, mænd derovre. - Hvad foregår der?
- En politirazzia. - På en mandag?
- Det skulle være hver anden fredag. - Kan jeg hente mine strømpebukser?
- Nej. Kom nu. - Du burde betale mig halvdelen.
- Det var ikke min skyld. - Jeg ved ikke, hvad hun taler om.
- Jeg pakkede mine prøver ud deroppe. - Kom nu.
Til side.
Du burde skamme dig at skræmme en stakkels hund sådan.
De burde tage den hund fra dig - du er ikke egnet til at være mor.
Stille!
Jeg lader jer mænd gå. Vi får brug for jer som vidner. Dit navn?
Jacques Casanova.
- Hvad er dit? - André Casanova.
- Jeg formoder, du er Pierre Casanova? - Nej, jeg er general Lafayette.
Pensioneret.
- Okay, lad os begynde igen. - Og hvad er dit navn?
Jeg er betjent... Et øjeblik, hvem leder undersøgelsen, du eller jeg?
Det er en skandale. Jeg sørger for, du mister dit arbejde.
- Hold kæft. - Ved du, hvem du taler til?
Prøver du på at bestikke en betjent, hva'?
Tilbage, alle sammen. Okay, mine damer, lad os komme af sted. Kom nu.
- Ind med jer. - Ikke så hårdhændet.
- Op, op, op. - Pas på med den politistav.
- Ikke røre ved varer. - Ind med dig.
- Tag det roligt, du. - Kom nu.
Lad os komme af sted. Kom nu.
Lad os komme af sted. Et øjeblik.
- Rygning er ikke tilladt i et salatfad. - Hvem tror du, at du er? De Gaulle?
- Ind. Kom nu. - Hvad forventer de, at vi gør nu?
- Får understøttelse? - Det er den nye flic.
En af disse dage fanger jeg ham uden uniform, og så...
Op, op, op, op. Lad os komme af sted.
Hvem tilhører den her?
Betjent, vil du lyne min kjole op?
Vil du være sød at holde det?
Hov!
Betjent, bliver du virkelig nødt til at tage os på stationen?
Sidste gang vi blev arresteret, kørte vi direkte ud på Deauville.
Sikken weekend! 18 piger og tre politimænd.
Og de var ikke nær så søde, som du er.
- Kunne du tænke dit et harem? - Vi får dig til at føle dig som en konge.
Kong Farouk.
Se, han rødmer.
- Han er sikkert for ung. - Måske hvis vi giver ham et overskæg på,
vil han se ældre ud.
Okay, okay!
Hvis nogen af jer bevæger jer, ordner jeg jer.
Så er det nok, piger. Lad ham være.
- Han kan klare sig selv. - Nej, det kan han ikke.
Ved I, hvad han lavede før? Førte opsyn med en legeplads.
Unger, hold jer ude af buskene.
- Modtag ikke slik fra fremmede. - Og ikke noget med at lege doktor.
- Her, du tabte den her. - Tak.
- Du er den eneste, som er sød. - De drillede dig bare.
Og det var næsten for meget. Undskyld, jeg må fængsle dig.
Jeg er ligeglad. Jeg kan bruge en smule hvile.
Betjent Nestor Patou tjekker 16 mistænkte ind for uanstændigt løsgængeri.
- Og en puddel. - Hvor mange? 16?
Ja, mandag er en træg aften, men jeg vil gøre det bedre næste gang.
- Vil du det, hva'? - Bestemt.
Hallo?
Med hensyn til den lille - vær ikke bekymret, vi giver hende mad.
Tak, men ikke noget af det hestekød, I giver jeres politihunde.
- Husk på, hun har nyresten. - Hej, Patou!
- Overbetjenten vil se dig. - Overbetjenten? Hørte du det?
- Overbetjenten vil se mig. - Måske har de givet dig en medalje til.
Tror du det? Nej, ikke på min første dag.
- Derinde. - Okay.
Kom ind!
Betjent Patou melder sig. Du sendte bud efter mig... sir.
- Så du er den nye mand? - Ja, sir.
Jeg har spekuleret på, hvordan du så ud.
- Du har set mig før. - Har jeg?
Husker du det ikke? På Hotel Casanova.
Hvad lavede jeg på Hotel Casanova?
- Aner det ikke, men jeg foretog en razzia. - Gjorde du. Hvem gav bemyndigelse?
Jeg brugte min egen dømmekraft, sir. Det var en klar overtrædelse af sektion 34.
Vi kan få en domfældelse, nu vi har dig som vidne.
Se på din uniform! Den er skændig!
Der var 16 af dem i vognen, og de modsatte sig arrest, sir.
Og jeg modsatte mig også.
Jeg tabte ikke hovedet, bare min pistol, men jeg fik den tilbage.
- Tag din kasket af, når du taler til mig! - Javel, sir.
Hov, chéri, du burde tage det våde tøj af.
Jeg hjælper dig.
Se, hvem der er her.
Et glas Vichy, ikke sandt?
Cognac, tak, for at få smagen af fjer ud af munden.
- Har du fri? - For bestandigt.
- Jeg er blevet smidt ud af politiet. - Det siger du ikke?
Havde alt på mig. Lydighedsnægtelse, bestikkelse og en manglende knap.
Så de tog min medalje, og smed mig ud af kasernen.
Det minder mig om, da jeg blev smidt ud af hæren. Marrakech.
Jeg var oberst i fremmedlegionen.
Før eller efter du var professor i økonomi?
Ind imellem var jeg croupier i Monte Carlo, men det er en anden historie.
Nå, en til.
Hvad vil du gøre nu?
Jeg har ledt efter arbejde, søgt hos alle bureauerne -
toldinspektion, kloakvæsnet - men når man er blevet afskediget,
vil de ikke engang lade en gøre kloakkerne rene.
Jeg hader at se en ung mand som dig tage en opgivende indstilling.
Verden er fuld af muligheder. Bare se dig omkring.
Der er enarmede Jojo, plejede at være en pengeskabstyv,
indtil han satte lidt for meget nitroglycerin i en boks.
Og Casablanca Charlie. For fem år siden gik han omkring med huller i skoene
og lommen fuld af sjofle postkort.
Eller tag Hippolyte Okse, plejede at være en tasketyv på markedet.
De startede alle fra bunden, men de havde udholdenhed, handlekraft og fremsyn.
Nu er deres lykke gjort. De er pensioneret. De lader deres piger arbejde for sig.
Jeg er bange for, at jeg ikke egner mig til et kriminelt liv.
Se der, du undervurderer dig selv.
Måske kunne jeg snuppe en taske eller åbne en lille bankboks,
men at sidde i et stribet jakkesæt imens en pige ude på gaden... aldrig.
Du opfører dig som en petit bourgeois igen.
Livet er en krig. Ingen har ret til at være en samvittighedsfuld modstander.
- Cigaretter. - En pakke Gitanes er på vej.
- Goddag. - Goddag.
- Modbydelig aften, ikke sandt? - Det slår aldrig fejl.
Tænk, i eftermiddags gav jeg hende en permanent.
Sæt dem på min på min regning.
Kan jeg købe dig en billig drink?
Hvorfor ikke? Tror du, du har råd til en pebermyntete?
- Bestemt. - En pebermyntete er på vej.
- Her står vi igen. - Igen? Har vi været sammen før?
Du kan sikkert ikke genkende mig uden uniform.
Uniform? Ah, for cirka en måned siden.
Er du sømanden med Brigitte Bardot tatoveret på brystet?
Nej, det var i morges... Jeg arresterede dig.
Selvfølgelig. Undskyld, jeg kan aldrig huske et ansigt.
Hvor længe beholdt de jer på politistationen?
- Cirka en time. - Jeg var ude meget hurtigere.
- Sukker? - Tak.
Sig mig, det hotel, hvad er taksten?
- Hvorfor? - Jeg leder efter et værelse.
De forlanger timebetaling. Ingen har råd til at bo der.
Desuden tager de ingen med bagage.
Irma!
Kom med dem.
- Er det alt? - Det er vejret. Der sker ingenting.
Gå ud og få det til at ske.
- Har du noget imod, jeg tørrer først? - Smut. Jeg har ikke vundet hele aftenen.
Når jeg gik runden på en aften som denne, havde jeg to par sokker på.
- Det burde du prøve. - Og lange underbukser?
Naturligvis. Jeg lagde også en avis i jakken for at holde mit bryst varmt.
Jeg arbejder i en meget konkurrencepræget branche.
I det mindste kommer du indenfor engang imellem og ligger ned.
- Undskyld. - Glem det.
Du burde skære ned. Jeg mener, den ene efter den anden.
- Pas dig selv. - Hvis du vil ryge dig selv til døde...
Jeg er blevet bedt om gøre skøre ting, men aldrig om at holde op med at ryge.
Det er ikke min mening at blive personlig, jeg kan bare lide dig.
I Dijon var der en pige, jeg var forelsket i...
- Og jeg minder dig om hende. - Du ligner hende overhovedet ikke.
Hun var storryger, 60 cigaretter om dagen, hostede hele tiden.
Hvorfor bliver du ved med at hænge her? Jeg sagde ud.
- Du afbryder. - Okay, vi snakkede bare.
- Om at ryge. - Snak i din egen tid.
Jeg ville stærkt råde dig til at give slip på damen.
- Ah, det er dig. - Jeg giver dig præcis fem sekunder. Et,
to, tre, fire... fem!
Det var bedre.
Ud.
Kom ikke tilbage med undskyldninger. Jeg har brug for 100 franc.
Hov, pas på. Det er en ny hat.
Fået nok?
Nu er jeg sur.
Nu er jeg virkelig sur.
Når jeg bliver sur, er jeg som en tiger!
Hørte I det, drenge? Han er en tiger.
Hej, piger! En slåskamp!
Okay... hvis tur er det?
Cognac.
Har du lyst til en pebermyntete til?
Nej, tak.
Sæt alt på min regning.
- Skal vi gå? - Det kan vi lige så godt.
Jeg er ved at blive træt af det her sted.
- Hvor går vi hen? - Til min lejlighed.
- Jeg troede, du boede på hotellet. - Det er min forretningsadresse.
Kom nu, du bliver våd.
Forvent ikke for meget når vi kommer derop.
Nej, overhovedet ikke.
- Jeg har ingen tæpper, intet køleskab. - Så længe du har en tom sofa.
Ingen sofa.
Jeg skal også have nogle gardiner.
De arbejder overfor med at reparere taget, og jeg sover nøgen.
Det er på tide, de begynder at reparere... Mener du, at du ikke har noget på?
Intet bortset fra en sovemaske.
Det er i orden, for arbejderne ville alligevel ikke genkende dig.
Ved du, hvad jeg har? Et elektrisk tæppe.
Det var en gave fra en fra den amerikanske ambassade.
Det må være rart, et elektrisk tæppe på sådan en aften.
Det virker bare ikke. De har en anden form for el. AC eller DC.
- Det er en skam. - Vær ikke bekymret, du bliver ikke kold.
Jeg er ikke bekymret.
Den er meget tiltalende. Den har atmosfære.
Det plejede at være et studie. Her boede engang en maler.
Stakkels fyr, han sultede. Prøvede alt, selv at skære sit øre af.
- Van Gogh? - Nej, jeg tror, hans navn var Schwartz.
Kan du tro det, jeg er selv kunstner.
- Jeg kan tro det. - Kan du se den her seng?
Ja?
Jeg malede den.
Godt job.
Den så forfærdelig ud, da jeg fandt den på loppemarkedet.
- Kan jeg låne en avis? - Vil du læse?
Nej, selvfølgelig ikke. Må jeg fjerne dine strømpebukser?
Selvfølgelig, gør det bare.
Du er virkelig genert, ikke?
Mig? Hvorfor?
Ikke specielt. Det er bare... den verden vi lever i.
Hvis man hader nogen, kan man gøre det når som helst, hvor som helst,
men hvis du kan li' nogen, må du skjule dig i mørke kroge.
Jeg glæder mig over den pige i Dijon, med hosten.
- Gør du? - Fordi, ærlig talt, i salatfadet
troede jeg, at du aldrig havde...
Hun var ikke den eneste pige. Jeg har haft mere end en pige.
- Hvor mange? - I alt?
- Lad mig se. - Tre?
Ikke så mange. Det er...
Hvad hedder du?
Nestor. Nestor Patou.
Vær ikke hele natten om det, Nestor Patou.
Det er jeg ikke.
Sagde du ikke, at du havde en sovemaske?
Du er noget ganske særligt.
Hvad foregår der? Hvad laver du?
Irma!
Irma...
Hvor er du, Irma?
Hvad laver du helt derovre?
Klokken er fire om eftermiddagen.
- Kom tilbage. - Hvad er der i vejen med dig?
Det ved jeg ikke, jeg tror, jeg er blevet afhængig.
Irma!
- Hvad vil du? - Jeg vil snakke med dig!
Du kan gå ad helvede til!
Jeg kommer op og henter mit tøj.
Et øjeblik.
Hvem er det? Den store okse igen?
Hvis I har noget personligt at diskutere...
Nej, bliv hvor du er.
Grib.
Hvad med mine jakkesæt, mine silkeskjorter og mine smykker?
Det her er, hvad du kom med, og det her er, hvad du går med.
Din lille...
Du er heldig, jeg ikke tager den guldtand tilbage!
Jeg kommer op og brækker din arm!
Ah, gør du det?
Tiger.
Kom ud, Tiger.
Vil du have min ven her til at banke dig igen?
Du kommer til at høre fra mig.
Og hold dig væk!
- Du kunne godt banke ham igen, ikke? - Naturligvis.
Jeg kan bare ikke kan lide at være efter nogen, som ikke er min størrelse.
Hvordan blev du involveret med sådan en person?
Du skulle have set ham, jeg havde før. Han var ikke kun ond,
han plejede at føjte omkring med andre kvinder, og for mine penge.
Hvorfor behøver du overhovedet nogen?
Alle behøver nogen.
Ligesom Coquette behøver mig. Hvem vil være en herreløs hund?
Man må tilhøre nogen, selv hvis han sparker dig engang imellem.
- Har du ingen familie? - Nej.
Min mor var en meget succesrig kvinde.
Hun plejede at have den samme plet udenfor hotellet, som jeg.
Så en dag mødte hun en fyr, blev forelsket i ham og stoppede.
- Det er meget romantisk. - Romantisk? Det er dumt.
Opgav sin karriere - for hvad? Et eller andet fjog fra markedet,
bar rundt på kæmpe kødstykker til han faldt død om.
Så var det for sent for mor at få et comeback.
Hun endte som kassedame på fiskemarkedet.
Det klogeste hun nogensinde gjorde var ikke at gifte sig med min far.
Mener du, at du ikke er... ægte?
Det er rigtigt.
Man skulle have troet, jeg var faldet dårligt ud med sådan en baggrund.
Jeg ved, du klarer dig godt, men for en pige som dig - der er andet arbejde.
Det er ikke bare et arbejde, det er en profession.
Selvfølgelig.
Nogen skal gøre de ting, men i dit tilfælde, nu hvor jeg kender dig bedre...
Jeg hører det hele tiden. Forleden mødte jeg en mand,
som mente, jeg var for god, og ved du, hvad han laver?
- Han er bedemand. Nu spørger jeg dig. - Spørger mig om hvad?
Hvorfor prøver ni ud af ti at omvende mig?
Du er ikke en af dem, vel?
Hvem, mig? Ih, nej.
Jeg plejede at være en af dem.
Petit bourgeois, men det var i går. Nu ved jeg bedre.
Jeg tror ikke, hun kan lide mig.
I to må hellere blive venner, hvis du skal bo her.
- Bo her? - Hvorfor? Kan du ikke lide tanken?
Javist.
Jeg kan lide tanken, det er bare, at jeg ikke tænkte på det.
- Er det alt, du har? - Bare min uniform og mine toiletsager.
Prøv en af jakkesættene i skabet.
Værsgo.
Lad os se hvordan du ser ud i den brune. Han gik næsten aldrig med den.
Han sagde, den var for konservativ.
Jeg er bange for, ærmerne måske er en smule...
Det skal du ikke bekymre dig om. Der er en brun bowlerhat, som passer til.
- Hvad er kikkerten til? - Væddeløbene.
Den ser kraftfuld ud.
- Hvad er der i vejen? - Den forkerte ende.
- Vil du have mig til at dreje rundt? - Nej, jeg mener kikkerten.
Jeg vil vædde med, ingen har set dig sådan før.
- Du ville tabe. - Igennem en feltkikkert?
Intet væddemål.
Da jeg først mødte dig, syntes jeg, du var køn. Jeg tog fuldstændig fejl.
Du er smuk.
- Du er skør eller ser uskarpt. - Uden sminke ligner du en på 14.
Jeg gik med sminke, da jeg var 14, så jeg kunne gå for 17.
- Så da jeg blev 17... - Det er lige meget.
Jeg vil ikke høre om det.
- Denne jakke ser latterlig ud. - Få den ordnet.
Bare tag den til skrædderen Maurice.
Okay, men jeg går ikke med hatten.
Men det bliver du nødt til. Alt passer sammen.
Jakkesættet, hatten, kikkerten. Når du skal på væddeløbsbanen.
Hvem har tid til væddeløbsbanen? Jeg skal finde et arbejde.
- Hvad mener du med, et arbejde? - Jeg kan finde noget på markedet.
Aflæsse lastbilerne, rengøre boderne eller...
Hvad er der i vejen?
Sagde jeg noget forkert?
- Du prøver at få mig til at føle mig billig. - Billig?
Hvordan ville det se ud, hvis jeg lod dig gå på arbejde?
Vil du have de andre piger til at tro, jeg ikke kan forsørge en mand?
Jeg vil have dig til at være bedre klædt end alle andre.
Jeg vil have dig til at have flere penge. Jeg vil være stolt af dig.
Men, Irma, du forstår ikke. Jeg har aldrig følt sådan før...
Det er derfor, jeg vil arbejde dobbelt så hårdt for dig.
Din tur.
Hejsa, Tiger.
Jeg har ikke lyst til at spille mere. Få fat i en anden.
- Giv mig en drink. - Cognac? Pernod? Calvados?
Ja, og i den rækkefølge.
Hvorfor slukker du ikke for den forbandede jukebox?
Hvad er der i vejen? Du har en guldmine arbejdende for dig.
- Og sluk også for dig selv. - Jeg leder efter Irma.
- Hende med vovhunden? - Hun er her ikke. Forsvind.
Jeg har været bortrejst: Tanger, Napoli, Cairo.
Jeg mødte en masse damer, men der er ingen som Irma.
- Forsvind. - Hvad er det her?
Jeg kender til dig. Du er ham med Brigitte Bardot tatoveret på brystet.
Er du skør?
- Hun må kende to sømænd. - Fandens måde at behandle en kunde på.
Jeg er så jaloux, jeg er ved at blive skør.
Det må du være. En mac som forelsker sig i sin poule. Du er som en impresario.
Du står for Pavlova, og hun må kun danse for dig?
Det er et himmelsendt talent. Det skal deles med offentligheden.
Igen.
- Hov! Der er vovhunden. - Kom nu, sømand, bliv ved med at ro.
Sikken nat! Alle synes at få den samme tanke.
Det sker altid, når der er fuldmåne. Ikke tid til at få vejret.
- Hvordan har min skat det? - Jeg har det fint.
Nej, det har han ikke. Faktisk er han meget gnaven.
Det kan vi ordne. Jeg har en lille gave til dig.
- Hvad er det? - En slipsnål. Du sætter den i dit slips.
- Jeg har ikke brug for den. - Jo, du har.
Mimi købte en til Casablanca Charlie. Den her har rigtige safirer.
- Lad os gå. - Gå hvorhen?
- Hjem. - Klokken er kun et.
En pakke Gitanes. Du ved, jeg aldrig stopper før fem.
- Tag fri i aften. - Bare forlade jobbet uden videre?
- Skuffe alle mine faste kunder? - Til helvede med dem.
Hvorfor rejser vi ikke bort i en uge?
En uge? Hvad skal vi leve af?
Hvis jeg bliver væk så længe, så mister jeg min plet.
- Hun har den bedste plads. - Vi har aldrig tid til at være sammen.
Du er derude hele natten, du sover hele dagen.
Hvis bare Monsieur Camembert stadig kom. Kan du huske ham?
- Om jeg kan? Brugte mange penge. - Hvem er Monsieur Camembert?
Det kaldte vi ham. Han var ostegrosserer på markedet.
Han plejede at se mig to gange om ugen, gav mig altid 500 franc,
så jeg ikke behøvede at se andre. Dengang havde jeg masser af tid.
Jeg gik på husholdningsskole, jeg strikkede sweatere, lagde kabale.
Han var sådan en rar mand.
Hvad skete der med ham?
Hans kone døde, så han holdt op med at komme.
Det var et stort tab for os alle.
Halløj, piger. Der kommer endnu en bus fuld af turister.
Irma... bliv her.
Du er sød. Kys mig.
Jeg har tænkt over det. Måske har du ret. Jeg holder op.
Gør du?
Jeg lover dig, at det er den sidste pakke, jeg ryger.
Okay, vi går.
Vi ses senere.
Må være tyske turister. Korte læderbukser.
Hold kæft! Turister, sømænd, grosserer! Jeg ville gerne slå dem alle ihjel.
- Hør på ham, Jack the Ripper. - Hvad skal jeg gøre?
Hvad hvis der var en mand, en rig kunde, som gav hende 500 franc.
- Ville det gøre dig gladere? - Nej.
Måske ville det gøre mig lidt mindre ulykkelig.
Hvad med Monsieur Barnathan, gåseleverkongen?
Den ækle gamle mand med gigt? Det ville hun ikke synes om.
Monsieur Leonelli, ejer seks restauranter, kommer på markedet hver morgen?
- Jeg kender ham ikke. - En høj, ung mand, ser godt ud.
Det ville jeg ikke synes om.
Hvad med en af de englændere, som kommer forbi?
Du ved, Rolls-Royce, Oxford, Coldstream Guards.
- De er harmløse nok. - Du forstår ikke.
Jeg vil ikke have, at nogen elsker med hende bortset fra mig.
Sentimentale fjog.
Så er vi klar, I'addition, gamle ven.
To løgsuppe, en flaske vin, 15 franc.
Fortræffelig løgsuppe, fortræffelig.
En skam vi ikke har gummilommer, så kunne vi smugle noget til London.
En englænder?
Måske ville det ikke være en dårlig idé.
- Det er værd at prøve. Halløjsa! - Nej.
Nej?
Moustache, ville du låne mig 500 franc? Det er den perfekte løsning.
Du giver mig pengene, jeg giver dem til Irma, Irma giver dem tilbage til mig,
og jeg giver dem tilbage til dig. Det er enkelt.
- Hvad? - Kan du ikke se det?
Irma får en rig elsker, og det skal være mig.
- Du er skør. - Ja, jeg er skør!
Jeg er desperat. Det er den eneste udvej, og du skal hjælpe mig.
Lad mig høre det igen.
Regnen i Spanien falder hovedsagelig på sletten,
- Nej, nej igennem næsen. - Regnen i Spanien...
Og vis lidt tænder.
Regnen i Spanien falder hovedsagelig på sletten.
- Pokkers, du kan ikke. - Jeg kan ikke?
En lord vil ikke tro, du er en lord, men måske vil Irma.
Vær ikke urolig, jeg har set samtlige engelske film i byen.
- Sid stille, Deres Excellence. - Sig mig igen, hvor er mit slot?
- I Worcestershire? - Nej, det er sovsen. I Yorkshire.
- Jeg troede, det var en slags bagværk. - Jeg har gjort alt, hvad jeg kan.
Nå, lad mig se. Hat, paraply.
- Hvor er mine 500 franc? - Du mener mine 500 franc.
- Tak, gamle kål. - Nej, ikke kål, gamle karl!
- Ikke den vej. I elevatoren. - I hvad?
Elevatoren.
Nå, skal vi prøve?
Det bliver måske det største nederlag for briterne siden Dunkirk.
Jeg ved det, jeg var tilstede. Den sidste mand som blev evakueret.
Men det er en anden historie.
Goddag, onkel. Leder du efter lidt sjov?
- Javist! - Er jeg din type?
Ikke helt. Farvel, gamle kål.
- Ved du, hvad klokken er? - Absolut, men ikke lysten.
- God forestilling. - Er der noget, jeg kan gøre for dig?
Nej, tak. Jeg kigger bare.
Det må jeg sige, ville man kalde det en miniature eller et legetøj?
Det er ikke noget legetøj. Det er en rigtig levende hund.
- Jeg har selv en hund. - En puddel?
Nej. En Baskerville hund. Pragtfuld dyr.
- Men det er du også. - Du må være engelsk.
Forfærdeligt meget. Rolls-Royce, ved du, Oxford, Coldcream Guards.
Sig mig, er du reserveret?
- Nej. - I det tilfælde... Jeg mener, ville du...?
- Det vil sige, kunne vi...? - Hvorfor ikke?
- Hvad sagde du, at du hed? - Irma. De kalder mig Irma la Douce.
Hvis du ligeglad, Miss la Douce, vil jeg helst ikke præsentere mig.
- Jeg er ligeglad. - I min stilling må en mand være diskret.
- Du kan kalde mig... Lord X. - Lord X. Selvfølgelig.
Nej, kære, det bliver ikke nødvendigt.
Hvad er der i vejen?
Alt hvad jeg virkelig ønsker er lidt venskab,
en skulder at græde ved, et smil at støtte mig til.
Sig mig, hvad står X for, excentrisk?
Lad mig stille dig et spørgsmål, kære. Finder du mig frastødende?
Nej, overhovedet ikke. Du ser godt ud, af en lord på din alder.
Tak. Det gør min kone, Lady X.
- Gør hvad? - Finder mig frastødende.
Ignorerer mig fuldstændig. Bruger al sin tid på at dyrke haven.
Og hvad der er værre... og på at dyrke gartneren.
- Gartneren? - Forleden så jeg dem
fra slotstårnet.
De var i blomsterbedet sammen,
- og han beskar hendes begoniaer. - De burde skamme sig.
Ja, og det var sådan et fornøjeligt ægteskab de første få år.
Vi ville sidde foran pejsen og spille dobbelt kabale og Kinaskak.
Kabale? Jeg lægger kabale.
Fortræffeligt! Kunne vi?
Hvis du har lyst? Jeg mener, skal vi?
Jeg er ligeglad, så længe du betaler for min tid.
Bekymr dig ikke om pengene. Du tager de røde, jeg tager de blå.
Jeg kendte engang en herre, og alt han gjorde var at sprede nogle kugler
og fik mig til at samle dem op med tæerne.
Hvor mærkeligt.
- Jeg har aldrig spillet dobbelt kabale før. - Vi spiller om hinandens esser.
Regnen i Spanien falder hovedsagelig på sletten, du ved.
- Nej, det vidste jeg ikke. - Det er en kendsgerning.
Der mødte jeg min kone, i Spanien, i regnen, på sletten.
Jeg var udstationeret på Gibraltar.
- Din kone, Lady X, er hun smuk? - Meget, og meget lidenskabelig.
Så jeg kan ikke bebrejde hende det.
Jeg kom tilbage fra krigen som en nedbrudt mand.
- Jeg undrede mig over dit øje. - Lidt af en løstsiddende nethinde.
Det skete ved Navarone. De bestialske geværer som hele tiden gik af.
Jeg har en sølvskinne albuen. Sænk Bismarcken, var det.
- Det er jeg ked af. - Jeg har et øje, albue, det er ikke tragisk.
Hvad der imidlertid er tragisk...
- Jeg vil helst ikke tale om det. - Nå, hvis ud helst ikke vil.
Jeg var i en japansk krigsfangelejr ved Kwai floden.
En ret væmmelig eksplosion fandt sted.
Hele den pokkers bro faldt ned over mig.
Da de gravede mig frem, var jeg kun et halvt menneske, en hul skal.
- Du har været igennem en del, ikke? - Gale hunde og englændere, ikke sandt?
Med Lawrence i Arabien, med Sherpa Tenzing i Himalayabjergene.
Og så var der angrebet på Light Brigaden.
Du ved, Indien. Gunga Din, ikke sandt?
Bengal Lancers.
Gjorde tjeneste under kommandør Whitehead.
Og så var der RAF og BBC.
Dunkirk!
Men det er en anden historie.
- Sig mig, har du set Irma? - Nej.
Hun gik op ved midnatstid og er endnu ikke kommet ned.
- Det er seks timer. - Du skulle have set fyren.
Han var en gammel ged med skæg. Jeg troede ikke, han ville klare trapperne.
- Ih, jeg har gjort det igen. - En til.
Nej, er jeg bange for.
Jeg må skynde mig i lufthavnen, hvis jeg ikke vil komme for sent til flyet.
- Det var sjovt, for en gang skyld. - Tak.
Værsgo, kære.
- Du er meget gavmild. - Ikke rigtig. Bare stinkende rig.
Hvor tit kommer du til Paris?
To gange om ugen. Hvorfor?
Måske kunne vi gøre det igen.
Pragtfuldt. Jeg skulle lige til at foreslå, at vi lavede en form for aftale.
Det ville jeg synes om, og det ville Nestor også.
- Ja... Hvem? - Manden jeg bor sammen med.
Er han ligeglad med at du går herop med fremmede og samler deres kugler op?
Nej. Hvorfor skulle han det? Forretning er forretning.
- Fornuftig holdning. - Han er kun imod, at jeg ryger.
Jeg prøver på at holde op, men det er ikke let.
Så må du virkelig elske ham?
- Skal vi gå? - Et øjeblik. Hvor er min anden sko?
Min anden sko?
Undskyld, jeg skal virkelig nå mit fly,
ellers vil Lady X og den nederdrægtige gartner gå amok.
- Vi ses på torsdag, samme sted? - Jeg venter.
Farvel med dig.
Det er vores heldige nat. Vent til jeg fortæller Nestor det.
Okay, hvad gjorde du ved min sko?
Vil du give den til den unge dame på værelse ni?
På en eller anden måde endte den i min lomme.
Gamle ged.
- Hvordan gik det? - Du ville have været stolt af mig.
Sikken forestilling! Som Sir Laurence Oliver.
Det er Laurence Olivier. Og pas på din halsklud.
Min hvad?
Nestor!
Nestor! Nestor!
- Vi har vundet den store gevinst! - Hvad er der sket? Hvilken gevinst?
Jeg fandt ham, og han har et slot, og han kommer to gange om ugen.
- Hvem? Fald ned. - Han er engelsk, og han er en lord.
Jeg skal se ham igen på torsdag, og han er stinkende rig.
- Gæt hvor meget han gav mig? - Hvordan skulle jeg vide det?
Kom nu, gæt.
500 franc!
- Her. - Hvad siger du så?
500 franc? Hvad måtte du gøre for dem?
- Intet. - Helt ærligt.
- Han lærte mig et nyt spil. - Hvilket spil?
- Han slog mig ni gange. - Det kan bedre passe.
Han plejede at spille med sin kone, men hun er i lag med gartneren.
Det er godt nok 500 franc.
Senere.
Tiger, må vi tale med dig et øjeblik?
Bestemt. Hvad har I på hjerte, drenge?
Tillykke, du gjorde det.
- Jeg har intet gjort. - Mig og drengene har drøftet det.
Siden du nu er numero uno, har vi valgt dig til præsident.
- Præsident? For hvad? - Lokalafdeling 27 af MPBF.
- MPB...? - Macs af Paris Beskyttelsesforening.
- Mig? - Det var enstemmigt.
Det er en ære. Jeg er sikker på, I kan finde nogen, som fortjener det mere...
Vi accepterer! Jeg er så stolt af dig.
Champagne til alle!
Gratis champagne!
Vive Nestor!
Jeg er så lykkelig. Fra nu af bliver det bare os tre -
- dig og mig og lorden. - Ja.
Lad mig se. 500 franc hver gang, det er 1000 franc om ugen, 52 uger på et år,
så det bliver...
- Skat, må jeg få 100 franc? - Selvfølgelig.
- Det er til en hårtørrer. - Her er 100 til. Køb også nogle gardiner.
- Hvorfor er du så god ved mig? - Jeg tror bare på reel handel
imellem arbejdskraft og ledelse.
Kom nu, Nestor. Le twist.
Fingrene væk, Lolita. Han danser ikke twist med andre end mig.
Se på hende. Mrs Præsident.
Lad os danse.
- Vil du betale for champagnen nu? - Jeg bestilte den ikke.
Præsidenten betaler altid, når han bliver indviet. 270 franc, tak.
Ni flasker. Otte til banden, en til hende.
- Drak hun en hel flaske? - Hvordan tror du, hun fik nyresten?
Nå, de forsvandt hurtigt.
Hvad med mine 500?
Det går ikke, som vi troede.
Som du troede. Jeg fortalte dig, det var økonomisk usundt.
Du betaler Lord X endnu 500 på forskud, når han kommer tilbage på torsdag.
- Ah, nej, ikke mig. - Hvordan skal jeg betale Irma?
Du bliver nødt til at belåne dit slot, være lommetyv, eller røve en bank.
I røvede engang en bank i Bordeaux - min fars - men det er en anden...
Hold kæft.
Lidt af et vanskeligt problem, ikke sandt, Deres Excellence?
Irma?
Kom nu.
Godmorgen, skat.
- Godmorgen. - Vækkede jeg dig?
Nej.
Det ser ud som en smuk dag.
Jeg føler mig så forkælet og så doven.
Er du klar over, jeg ikke skal noget indtil torsdag?
- Hvad sker der torsdag? - Når Lord X kommer igen.
Ved du hvad, vi skulle gøre? Lad os leje en tandem og cykle ud på landet.
- Træer, græs og frisk luft. - Ikke i dag.
Eller vi kunne tage til Bois og ro omkring på søen.
Måske i næste uge.
Vi behøver ikke gøre noget. Vi kunne ligge i sengen hele dagen.
Det kan jeg li'.
- Vil du have morgenmad nu eller senere? - Meget senere.
Jeg har en overraskelse til dig.
- Luk øjnene. - Tak.
Da jeg var i stormagasinet for at købe gardiner, så jeg den.
Du ved, hvordan jeg har det med grønt, så jeg prøvede den.
Der opstod optøjer. Tre af ekspedienterne blev trådt ned,
så jeg måtte naturligvis have den.
Luk ikke dine øjne op endnu. Jeg vil have, du skal se den i lyset.
Okay, du må se nu.
Nestor?
Nestor.
- Nestor! - Ikke i dag.
Måske i næste uge?
Okay.
Hvis det er sådan, du har det.
- Min kære pige. - Jeg var bange for, du ikke ville komme.
Det var lige før. Løb ind i dårligt vejr over Kanalen. Usædvanlig tåget for juli.
- Hvad er der, min kære? - Du ser anderledes ud.
Gør jeg? Hvordan?
Klappen, burde den ikke sidde på det andet øje?
Absolut. Det er ikke underligt, det var så tåget.
- Jeg har øvet mig. Jeg er meget bedre. - Lad os komme i gang, skal vi?
Gamle ged.
Hvordan går det derhjemme? Hvordan har Lady X det?
- Hun er sit sædvanlige jeg. - Hvordan har gartneren det?
Det skete endelig. Greb dem på fersk gerning i drivhuset.
Jeg smed dem ud, trak vindebroen op og begyndte skilsmisseproceduren.
- Det er en skam. - En katastrofe.
Den bedste gartner jeg nogensinde har haft.
Det må være ensomt for dig på slottet.
Meget. Særligt om natten, bare mig og familiespøgelset,
som spøger omkring i de 96 værelser.
- Hvor mange? - For ikke at nævne de 400 hektarer,
kroketbanen og ørred-dambruget.
Og alle hestene. Jeg avler travere og pasgængere. Adskilte stalde, forstår du.
Jeg kan forestille mig, der må være mange træer og en bæk.
Og svaner, påfugle og... enhjørninger.
Det lyder som et vidunderligt sted for Coquette. Jeg vil ha' hende væk fra byen.
- Hun drikker, ser du. - Virkelig?
Jeg bliver ved med at finde tomme flasker under sengen.
Tja...
Jeg vil gerne invitere dig på slottet, jer begge to,
men jeg er sikker på, du ikke ville drømme om at forlade din unge mand.
Nej, sikkert ikke.
- Selvom jeg sommetider undrer mig. - Er der noget, som bekymrer dig?
Pludselig virker han så anderledes. Jeg mener så ligeglad.
Han er træt hele tiden, overhovedet ikke interesseret i mig.
Jeg er sikker på, der må være en forklaring.
Jeg er begyndt at tro, han har en anden pige.
Det er latterligt! Hvorfor ville nogen med en pige som dig...
Nogen burde tale den unge mand til fornuft.
- Vil du gerne møde ham? - Møde ham?
Han venter på mig på den anden siden af gaden.
Jeg burde virkelig se at komme til lufthavnen.
Det tager kun et øjeblik. Kom nu. Vi køber dig en drink.
Tak, men nej tak. Jeg mener, imens jeg bliver skilt,
burde vi virkelig ikke blive set sammen.
Ja, du må være forsigtig. Måske burde vi ikke engang forlade hotellet sammen.
Fortræffeligt forslag. Skal vi mødes igen næste mandag?
Selvfølgelig.
Jeg har det ikke godt med det her.
Det er at tage penge under falske forudsætninger.
- Jeg gør jo intet for dig. - Vrøvl.
Hvis det ikke var for vores aftale, ville jeg blive vanvittig.
Selvfølgelig må det være kedeligt for dig.
Overhovedet ikke. Jeg nyder det.
Du har gjort mig til en meget lykkelig mand.
Halv-mand, burde jeg sige.
Nå, farvel...
Farveller.
Op. Vågn op, din drukkenbolt.
Se de cirkler under dine øjne.
Bliver du ved på denne måde, må vi få dit ansigtet løftet.
Sig mig, du er den englænder, som ser Irma.
- Jeg tror ikke, vi er blevet præsenteret. - Jeg er Hippolyte Okse.
Hvad har du på hjerte, Mr Okse?
Jeg tænkte, hvis du var interesseret i noget nyt, mere ualmindeligt...
- Tvillinger, du ved. - Hvad, og spille trehændigt kabale?
Nej, tak.
Ro!
Kom nu, alle sammen. Det er sent.
- Lad os stemme om det. - Okay.
Forslaget er at hver pige bidrager en dags fortjeneste om ugen
til vores pensionsfond. Alle de som er for?
- Ja! - Ja!
Vedtaget enstemmigt.
Okay, piger, ryst op med dem.
- Jeg er tilbage, Nestor. - Hej. Det var et barsk møde.
- Værsgo. - Tak.
Tak.
- Hvad er det for? - Du har lige stemt ja. Pensionsfonden.
Bare en del af mit program.
Nu hvor jeg er præsident, vil jeg få denne organisation fremad.
- Hvordan gik det med Hans Excellence? - Fint. Jeg er begyndt at kunne li' ham.
Det er heldigt broen faldt ned over ham, ellers blev jeg måske jaloux. Cognac.
Pernod til mig. Intet til hende.
Han er ved at blive skilt, så måske kan han se mig oftere.
Oftere? Det tvivler jeg på. Hvor ville han få pengene fra?
Han har et kæmpe gods.
Ved du, hvad skatten er i England?
Nogle af de lorder må nasse sig til et levebrød.
Hvis han så mig tre gange om ugen, ville det være 1500 franc.
Jeg kunne købe en bil til dig.
En sportsmodel. Kiki tror, hun er så sej, fordi hun købte en scooter til sin fyr.
Bare vent til de ser dig køre op og ned af gaden med kalechen nede.
- Jeg køber dig en kasket, der passer til. - Hvad laver du?
- Han prøver at få læbestiften af. - Læbestift?
- Hvor kom det fra? - Godt spørgsmål.
- Det må have været dig. - Det stemmer.
Mig? Jeg var på hotellet med Hans Excellence.
Det stemmer ikke.
Ah, ja, jeg var til bestyrelsesmøde, vi havde en afstemning
og en af pigerne forsøgte at lægge pres på.
- Det må stemme. - Hvilken pige lagde lidt pres på?
Kom nu, Tiger, hvad siger du?
Hov, du tabte noget.
Hvor?
Der.
Vær nu sød. Hør, piger, det her er lat...
Jeg er præsidenten her.
Det er nok. Lad os gi' hånd og blive gode venner igen, ikke?
Hvorfor...?
Piger!
Ah, nej. Du ville ikke...
Godmorgen, Tiger. Hvad med noget morgenmad? Friske croissanter?
- Jeg må heller tilbage, før hun vågner. - Du ser forfærdelig ud.
- Du må have tabt fire kilo. - Syv. Jeg vejede mig på kødvægtene.
Hvad regnede du med? Læsse på, læsse af, ind af vinduet, ud af vinduet,
på med skægget, af med skægget. Du er ved falde fra hinanden.
Jeg er ligeglad, så længe jeg holder hende af gaden.
Det en hård måde at tjene lette penge på.
Nestor?
Irma, jeg er lidt skuffet over dig.
Du lovede mig, at du ikke ville ryge mere.
Vil du ikke sige noget?
Jeg formoder, du spekulerede på, hvor jeg var?
- Jeg ved, hvor du var. - Gør du?
- Du var ude sammen med drengene. - Ja, det stemmer.
- Lyv ikke overfor mig! - Hvor var jeg?
Du var ude med Lolita.
Det stemmer. Lad mig gå i seng. Jeg er meget træt.
- Du har været med hende hver nat. - Nej, det har jeg ikke.
- Ikke? - Nej, ikke hver aften.
Nogle gange var jeg sammen med Amazone Annie,
og sommetider med Mimi Maumau, og sommetider med tvillingerne,
og... de vil alle sammen have mig til at stå for sig.
Så jeg har besluttet at udvide.
Forretning er forretning. Og glem ikke at heromkring er jeg numero uno.
Du giver mig kvalme!
Hvad vil du gøre ved det?
Det her er, hvad du kom med. Forsvind!
Du smider mig ikke ud, fordi du er vild med mig, ikke sandt?
- Giv slip! - Ville købe en ny bil til mig, husker du?
- Og en sportskasket. - Giv slip!
Og når du køber sportskasketten, vil jeg have en med en lille strop bagi.
Det er, hvad du får af mig. Lad dem arbejde for dig, og se hvordan det går!
Tror du, at du er numero uno Jeg er numero uno!
Gå udenfor på gaden og spørg den første mand, du ser.
Spørg hvem som helst!
Undskyld, det er...
Her er vi i den 7. halvleg, to ude, Maury Wills på den første.
Baseball kommer direkte til jer fra L.A. Over de amerikanske styrkkers netværk.
Marichal på gummiet, strækker ud. Så bliver der kastet og af sted med ham.
Slaget til anden base er ikke indenfor tiden. Han har stjålet endnu en.
Goddag.
Der er du. Jeg var bange for, at du ikke kom.
Jeg var ikke klar over, det var så sent. Jeg har gået hele dagen... og tænkt.
- Det er noget, jeg gerne vil tale om. - Naturligvis.
Ikke her.
Jeg vil ikke have, Nestor skal vide det.
Lad os ikke tage nogen chancer. Skal vi gå op på dit kontor?
Hvad er det så, kære, der er så vigtigt?
- Mente du, hvad du sagde? - Absolut. Hvad sagde jeg?
Om at tage mig med til England.
Selvfølgelig mente jeg det, hvis jeg sagde det.
Hvis jeg sagde det, må jeg have sagt det, så jeg mente det.
Jeg er klar.
Men du kan ikke rejse. Hvad med Nestor, eller hvad han nu hedder?
Nestor, Hippolyte, det er lige meget. Før eller siden giver de dig en ilde medfart.
- Bisser. - Så hvis du vil have mig med...
Det er lidt af en vanskelig situation.
Hvis det på nogen måde er ubelejligt, jeg vil ikke gøre dig flov.
Overhovedet ikke, min kære. Jeg vil være henrykt over det.
Det er bare... der er et rædsomt personale-problem lige nu.
Slottet er oversvømmet med blikkenslagere, voldgraven lækker.
Desuden er jeg en nedbrudt mand. Du vil ikke have nogen nytte af mig.
Er du sikker?
Faktisk er jeg på vej til Zürich nu.
Jeg planlagde ikke at tage til England.
Jeg ville konsultere en schweizisk læge, en specialist.
Men det er et spild af tid. De kan ikke hjælpe dig.
Jeg kendte engang en specialist, som sendte sine patienter til mig.
- Til dig? - De svære tilfælde.
Stakkels fyre. Troede de var løbet tør for benzin, men de var bare gået i stå.
- Alt de behøvede var et lille skub. - Et skub.
Jeg mener mentalt. For at stimulere deres fantasi.
- Det er alt sammen heroppe. - Bare det var.
Jeg havde en patient, som var opgivet,
indtil jeg begyndte at fortælle ham om Sydhavet.
Sydhavet? Hvilket besynderligt udspil.
Det virkede.
- Læg dig ned. - Hvabehar?
Stræk dig, slap af.
Luk dine øjne. Dit øje, mener jeg.
- Nu ingen fiduser. - Det lover jeg.
Du er på Tahiti. Er det i orden?
Tahiti? Ja, jeg har været der med kaptajn Bligh.
Mytteri på Bounty!
Ned, Lord.
Koncentrer dig.
Palmetræer svajer for brisen,
en dugt af modne papaja,
en blå lagune, hvidt sand, piger med gylden hud.
Fik du det?
Blå lagune, hvidt sand, gylden hud.
- De er smukke, ikke? - Det er de sandelig.
Hvor mange kan du se?
14, for at være præcis. De har græsskørter og kokosnødder på.
- Nej, det har de ikke. - Har de ikke?
De har saronger på og hibiscus-blomster i håret.
Ih, ja, du har ret.
Nu tager de deres sarong af, og de begynder at vaske sig i den blå lagune.
Absolut. De...
Hør, det nytter ikke. Jeg er virkelig løbet tør for benzin...
Tanken er fuldstændig tom.
Okay, lad os glemme Tahiti. Læg dig ned.
- Du er i Bagdad. - Bagdad! Hvordan kom jeg dertil?
Du er i en basar.
Du ser en eksotisk kvinde med et slør for ansigtet...
Store, sorte, mandelformede øjne.
Hun blinker til dig. Du følger efter hende.
Hun forvinder ind i et palads.
To nubiske slaver står vagt, så du kravler over muren.
- Hvor høj? - Tre meter.
- Det klarer jeg aldrig. - Prøv, du må prøve.
Jeg prøver. Ituslået glas på toppen.
- Er du kommet over? - Knap nok.
Godt.
Nu er du indenfor i haremet.
Du ligger på silkepuder.
Haremskvinder vifter for dig.
De mader dig med druer,
maler dine tånegle,
imens hun danser De Syv Slørs Dans.
Hun fjerner... det fjerde slør,
det femte,
det sjette...
Du vil være blid, ikke?
Deres Excellence.
Har du det godt, Deres Excellence?
Det får jeg, så snart jeg tager mig sammen.
Jeg mener, Lady X må have været fra forstanden.
Med dig i huset, hvorfor ville hun tøffe omkring i haven?
Hvor venligt af dig at sige det.
Hvad tid afgår dit fly til London?
Klokken otte.
Jeg må hellere tage hjem og pakke.
Jeg er bange for, jeg ikke kan tage dig med til mit slot i Worcestershire.
- Hvorfor ikke? - Fordi...
Jeg har ikke et slot i Worcestershire.
Selvfølgelig ikke, det ligger i Yorkshire.
Ganske rigtigt, men... hvad jeg vil sige er,
jeg ikke har været helt oprigtig overfor dig, min kære Irma.
- Har du ikke? - For eksempel da jeg fortalte dig om...
enhjørninger. Der er ingen enhjørninger.
Og hvad så?
Hun vil lege med påfuglene. Du skal ikke være bekymret over personalet.
Jeg laver mad til dig, skænker te til dig om eftermiddagen, strikker sweatere.
Jeg kan være klar om 20 minutter.
Jeg møder dig på bistroen på den anden side af gaden, Chez Moustache, okay?
Hov, er du der?
- Deres Excellence? - Ja, jeg er der.
Jeg mener, jeg er her.
Og jeg skal være der. På bistroen.
En ting til. Hold dig væk fra Nestor. Han er ondskabsfuld.
De kalder ham ikke Tiger for ingenting.
Det må jeg sige, det er noget af en fornøjelig overraskelse.
- Hvad skal det være, Deres Excellence? - Nævn ikke det svin.
Ved du, hvad de har lavet på det hotelværelse?
Nedbrudt mand, et øje.
Nu løber de bort til England - Irma og lorden.
Hun pakker. Hun forlader mig.
- Nestor. - Han tager hende til sit forbandede slot.
Hun vil lave te til ham, strikke sweatere.
- Du sludrer. - Det kommer de ikke af sted med.
Jeg flår ham i småstykker. Jeg... kaster ham i Seinen.
Nestor.
Der er ingen lord.
- Er der ikke? - Det stemmer.
Hvad siger du til den fupmager? Han har løjet overfor hende.
Hvad mener du med "han"? Der er ingen "han" - det er dig!
Selvfølgelig er det mig, men det ved hun ikke. Og hun ved ikke, at jeg ved det.
Men jeg ved, at hun kan lide ham mere, end hun kan lide mig.
Ser du?
Hun ville ikke engang tage penge fra ham.
- Du må hellere få en drink. - Verden er ikke stor nok til os begge.
Lord X vil gå ned af gaden og forvinde for evigt.
- Ingen vil nogensinde se ham igen. - Jeg ville ikke se ham til at begynde med.
- Hent mit tøj fra kælderen. - Det er på vej.
Nogen burde advare ham. Han burde ikke vise alle de penge frem heromkring.
- Han risikerer at blive slået ned. - Vil du advare ham?
Mig? Det vedkommer ikke mig.
På en måde kommer jeg til at savne dig, Deres Excellence.
Tag dig sammen, gamle karl. Forbliv tapper og den slags. Farvel.
En afskedsdrink.
Jojo, har du din kølle på dig?
Undskyld. Hvad med et knojern?
Farvel, Deres forbandede Excellence!
Jeg hader at se dig tage af sted, men c'est la vie, gamle karl!
Jeg håber, du flyder tilbage til England,
og jeg håber, fiskene spiser din forbandede lever!
Hej, politi! Politi!
Hvad er klokken, Moustache?
- Fem minutter over otte. - Nu går dit ur ikke for hurtigt, vel?
Måske, eller måske går den du venter på for langsomt.
Værsgo. I morgen på dette tidspunkt jager du påfugle tværs over græsplænen.
- Hvor skal du hen? - Jeg skal besøge min tante.
Hun bor i Bruxelles. Det er i Belgien, du ved.
Plejede at være koncertpianist, men kører nu et børnehjem.
Kom nu, Irma, du kan gøre det bedre. Sidder der nogen her?
- Ja. - Café au lait og en croissant.
Den tante, kunne det tænkes hun har skæg og klap for øjet og hedder Lord X?
Hvis det er ham, du venter på, så kommer han ikke.
Kan jeg ikke sidde her uden at blive generet af pak?
Her kommer alle slags. For et stykke tid siden, havde vi en engelsk lord herinde.
- Var han her? - Gik for cirka en time siden.
- Sagde han, hvor han skulle hen? - Nej. Ingen besked, intet.
Jeg så ham gå ned ad gaden mod floden.
Men vi skulle mødes her.
Måske glemte han det. Måske skiftede han mening.
Han kommer efter mig. Han er en gentleman.
Gentleman? Få mig ikke til grine.
- Du ved intet om mænd. - Ved jeg intet om mænd?
Ved du hvorfor? Fordi du har været sammen med for mange.
- Mange tak. - Du tror, du er en kærlighedsekspert.
Du kan ikke engang se, når nogen elsker dig.
- Som hvem? - Som mig.
Det passer sgu ikke. Du elskede kun de 500 franc to gange om ugen.
Hvad skal jeg gøre for at bevise det?
Nestor Patou, jeg arrester dig for mordet på Lord X.
- Hvad? Mordet på hvem? - Genkender du dette tøj?
Det er hans paraply og hans klap til øjet og hans kabale-kort.
- Tak. - Hvor er lorden?
- På bunden af Seinen. - Ah, nej!
Det er noget sludder. Der er ingen Lord X.
Selvfølgelig er der ikke det, fordi du har slået ham ihjel.
Jeg så det hele. Han tævede ham, stjal hans pung,
kastede hans lig i floden.
Irma, jeg... Vent et øjeblik. Moustache, fortæl dem det.
Ja, det er lordens.
- Han var sådan en rar mand! - Det gamle, familiære mønster.
Politimand bliver uærlig, bliver mac og ender som morder.
- Det er en ganske enkel sag. - Så bliver du nødt til at genåbne den.
Moustache kan bevise...
Min klient har ikke mere at sige.
- Din klient? - Jeg har en juraeksamen fra Grenoble.
Plejede at være en af de førende advokater før jeg fik frataget bestallingen.
- Men det er en anden historie. - Giv ham håndjern på.
Et øjeblik. Den anklagede har ret til at rådslå med sin advokat.
Hvad prøver du på at gøre? Hvorfor fortæller vi ikke sandheden?
- Sandheden? Den er sprængstof. - Men jeg er uskyldig.
Fængslerne er fulde af uskyldige folk, der fortalte sandheden.
Du kunne ikke have dræbt Lord X, fordi du var Lord X,
men du ikke var Lord X, du var en mac.
Bare at du var ikke en mac, du arbejdede på markedet,
så du kunne betale for at elske med din egen pige,
som du kunne have elsket med gratis, bortset fra at du var for træt
af at skaffe pengene til at give til Lord X til at give til Irma til at give til dig.
Det er sandheden. Hvis du fortæller det sludder til en jury, får du 15 år.
- Hvad skal jeg gøre? - Intet. Bare overlad det til mig.
Mine herrer, min klient indrømmer sin forbrydelse.
- Gør han? - Gør jeg?
Men lad os overveje motivet.
Hvorfor ville en mac dræbe sin piges største kunde?
For 500 franc når han kan få det to gange om ugen?
Det ville være at dræbe gåsen, som lagde det gyldne æg.
Eller fordi de ville løbe væk sammen?
Fordi han mistede sin spisebillet? Det er lige så latterligt.
Han er kongen heromkring. Han kunne have fået enhver pige til at arbejde for sig.
Det stemmer.
Så vi står tilbage med kun et muligt motiv - skinsyge.
Han elskede Irma så højt, han ikke kunne udholde nogen anden mand rørte hende.
Ja, betjent, det er det gamle, familiære mønster - lidenskabens forbrydelse.
Nestor, er det sandt?
Ja.
Gjorde du det, fordi du elskede mig?
Nu ved du det.
Og jeg ville dræbe enhver anden mand, som kom dig nær.
Det rammer en lige her, ikke?
Før ham bort!
Nestor, jeg elsker dig, og jeg venter på dig, ligegyldigt hvor længe det varer.
Du behøver ikke vente særlig længe. Det er Frankrig, et civiliseret land.
Når juryen hører min summering-
to mennesker i rendestenen, som rækker ud efter stjernerne -
vil de græder, de vil råbe hurra,
de vil bære ham ud af retslokalet på deres skuldre.
Hej, Patou!
Patou!
Du har en besøgende.
Ah, det er dig.
Du er heldig, jeg ikke kan nå dig.
- Sådan taler man ikke til sin advokat. - Du skulle sørge for, jeg gik fri.
De skulle bære mig ud på deres skuldre.
- Man kan ikke overvinde dem alle. - 15 års hårdt arbejde, for hvad?
Det er en skam, du ikke fik dødsstraf. Jeg kunne have fået det nedsat til livstid,
og jeg kunne have fået dig prøveløsladt til jul.
Men en dom på 15 år, det er hverken det ene eller det andet.
Det er lige meget, fortæl mig om Irma. Hvordan har hun det?
Hun har det fint. Her, jeg tog et lille souvenir med til dig.
Tak. Hvorfor kommer hun ikke og besøger mig mere?
- Hvorfor har jeg ikke hørt fra hende? - Hun ville ikke, du skulle finde ud af det.
Finde ud af hvad? Hun er ikke tilbage på gaden igen?
Ih, nej. Det er forbi. Hun arbejder stadig på fiskemarkedet som kasserer.
Hvad er det så? Jeg vil vide det.
- Hun venter sig. - Hvem?
Hvem tror du? Hun når her ud til. Hun skal have en baby.
En baby? Er du sikker?
Jeg ville blive meget skuffet, hvis det er noget andet.
- Hvornår? - Når som helst nu.
Moustache, jeg må ud herfra. Jeg vil være sammen med hende. Hun behøver mig.
- Her, jeg tog flere souvenirs med. - Flere strømpebukser?
Endnu et par.
- Og endnu et par. - Er du blevet vanvittig?
- Og et par til. - Hvad skal jeg med alle dem?
Hvis du ikke vil have dem, smid dem ud af vinduet. Men... bind dem sammen først.
Hvad?
Du må ikke parkere her.
Der er noget i vejen med min motor.
Nestor!
Hvad gør du her? Hvordan slap du væk?
- Giv mig din hånd. - Slap de dig fri?
- Prøv den her på. - Du flygtede, ikke sandt?
- Stå stille. - Skat, hvorfor gjorde du det?
- Nu giver de dig endnu fem år. - Det var jeg bange for, den er for stor.
- Hvad er det her? - Vi skal giftes.
- Giftes? - Du ønsker vel, dit barn skal være ægte?
- Jo, selvfølgelig. - Hvordan har babyen det?
Fuld af spilopper. I går sparkede den Coquette ned af mit skød.
Ligner mig. Da jeg var seks måneder gammel, kunne jeg skifte min egen ble.
- Nestor... - Hvad er der?
- Jeg kan ikke gifte mig med dig. - Hvad mener du?
- Fordi jeg elsker dig. - Så du kan ikke gifte dig med mig?
Det er rigtigt. Fordi det er ikke vores baby. Du er ikke faderen.
Jeg er ikke...?
Hvem er faderen? Jeg slår ham ihjel!
Det har du allerede gjort. Det var Lord X.
Lord X?
- Hvad får dig til at tro...? - En kvinde ved den slags ting.
Jeg er ligeglad. Jeg gifter mig med dig alligevel.
Og jeg vil opdrage det, som var det mit eget barn.
De har omringet stedet.
Måske kunne du kravle igennem køkkenvinduet og over taget.
Nej, jeg foretrækker skabet.
Skabet? Det er det første sted, de vil lede.
Luk op! Politiet!
Kom nu! Vi ved, han er derinde.
Okay, hvor er Nestor?
Ved I det ikke? Han er i fængsel. I kan besøge ham hver anden søndag.
Sødt, hva'? Lad os gennemsøge stedet.
- Han er ikke derinde. - Ikke derinde.
- Ikke herunder. - Ikke herunder.
Kom her, alle sammen. Det er manden, vi leder efter.
- Ikke skyggen af ham. - Ikke skyggen af ham.
Fortæl ham, han skal melde sig, ellers tilbringer han resten af livet bag tremmer!
Lad os gå, mænd.
- Hvad er der i vejen? - Intet.
Lad os gå, mænd.
Hørte du, hvad han sagde? Hvad vil du gøre?
Det første jeg må gøre er at bytte ringen.
Men vi kan ikke gifte os nu. Du må løbe, du må skjule dig.
Vrøvl. Vi får et kirkebryllup med kirketjenerne, brudepiger og blomster.
- Moustache arrangerer det. - Men de fanger dig, låser dig inde.
- Jeg er bange for, jeg aldrig ser dig igen. - Vær ikke det. Måske sker der et mirakel.
- Jeg tror ikke på mirakler. - Gør du ikke?
Da jeg mødte dig, var du luder. Nu skal du giftes og være mor.
Er det ikke et mirakel?
De spilder deres tid med at lede efter ham hos Irmas.
- Vær ikke bekymret, de fanger ham. - Nej, de gør ikke. For meget hjerne.
Er han klogere end hele politistyrken?
Nej, men det er jeg. De er oppe mod hjernen bag alt.
Jeg vil vædde med, du har ham på en båd til Sydamerika.
- Gæt en gang til. - Til Hong Kong?
Han er her i byen.
- Det siger du ikke? - Det er sund fornuft.
Har du hørt, at kriminelle altid vender tilbage til gerningsstedet?
Politiet ville aldrig tænke på at lede der.
- Skjuler han sig under den samme bro...? - Ja, Pont Royal.
Hør, hvis du fortæller det til nogen...
Mig? Stikke en kollega? Der er noget, der hedder underverdenens kode.
Overbetjent? Stil mig om til betjent Lefèvre.
Bare fortæl ham, at jeg vil stikke en kollega.
Hej.
- Dig! - Hvabehar?
- Du skulle være død, myrdet. - Er du helt sikker?
- Jeg så det med mine egne øjne. - Ked af at skuffe dig, gamle dreng,
men bortset fra en hovedpine, føler jeg mig fuldstændig kvak, jeg mener, kvik.
Vi har trukket våd i floden de sidste ni måneder. Hvor har du været?
Er rimeligt spørgsmål. Lad mig nu se. Jeg aner det ikke.
Det eneste jeg kan huske er, at klimaet var temmelig vådt, men fiskeriet godt.
Jeg håber, det forklarer alt fuldt ud, så farvel og forsæt.
Har du det godt?
Smerterne kommer hver andet minut nu.
Bare hold ud lidt længere.
Hvor er brudgommen?
Du skal ikke være bange. I værste fald gifter jeg mig med dig.
- Du ser dejlig ud. - Senere.
Nestor, tager du Irma, tilstede her, til din ægtehustru,
ifølge Kirken, vor hellige moders ritus?
Ja.
Irma, tager du Nestor, tilstede her til din ægtemand,
ifølge Kirken, vor hellige moders ritus?
Ja.
- Med denne ring ægter jeg dig. - Med denne ring ægter jeg dig.
- Og jeg giver dig mit troskab. - Og jeg giver dig mit troskab.
Lige et øjeblik, Patou.
Jeg vil lykønske dig. Det var rørende.
- Forfærdelig pænt af jer at komme. - Vi planlægger en reception for dig.
- På politistationen. - Min kone er ved at...
Et svindelnummer er blevet begået. Jeg vil nå til bunden af det.
- Du kan ikke arrestere mig i en kirke. - Arrestere dig?
Jeg vil bede dig slutte dig til styrken igen og hjælpe os med at opklare sagen.
Slutte mig til styrken igen? Ih, det vil jeg gerne.
Ikke medmindre jeg kan få mit gamle job på legepladsen tilbage.
Legepladsen? Arbejde for jordnødder og vingummi?
Jeg er vild med børn. Jeg skal selv have et.
Jeg har lige fået det. Undskyld.
Det er en pige. Den letteste fødsel jeg nogensinde har haft.
Hun er smuk. Forløste du babyen?
Hvorfor ikke? Jeg var overfødselslæge i Afrika, under Dr Schweitzer.
Nestor.
- Tager de dig med igen? - Du kan kalde mig betjent Patou igen.
- Hvad skete der? - Ikke nu.
Lad mig holde hende.
Det bliver så sjovt at opdrage hende.
Jeg kan give hende organdi- og spencerkjoler på.
Jeg køber grønne strømpebukser og en hundehvalp til hende.
Ja.
Ah, nej. Ingen grønne strømpebukser. Ingen hundehvalp.
- Nej? - Nej.
Farvel.
Men det er en anden historie.
SLUT
Visiontext tekster: Christina Mohr